Glas koji čujete nije glas kojim govorim.
To je glas moga uma.
Ne govorim od svoje šeste godine.
Nitko ne zna zašto. Čak ni ja.
Moj otac kaže da je to mračni dar
i dan kada odlučim prestati disati, bit će mi zadnji.
Danas me udao za čovjeka kojega još nisam upoznala.
Moja kći i ja pridružit ćemo mu se u njegovoj zemlji.
Moj muž kaže da ga moja njemoća ne smeta.
Napisao je, čujte ovo,
Bog voli glupa stvorenja, pa zašto ne bi i on?
Dobro da ima božje strpljenje.
Jer tišina na kraju utječe na sve.
Čudno je što ja sebe ne smatram nijemom.
To je zbog moga glasovira.
Nedostajat će mi na putovanju.
Da ih ostavimo? Zar to žele?
To mi se sviđa. Ostavit ćemo ih. Sa zadovoljstvom.
Vrijeme je loše. Možda se ne mogu probiti do vas.
Imate li kakav zaklon?
Kaže hvala.
Želi li tvoja majka radije s nama u Nelson?
Ne. Radije bi da je domoroci živu skuhaju
nego da se vrati u vaše smrdljivo korito.
Sretna si što te nisam opalio po gubici, mlada gospođice!
Prokleto sretna.
Spremni smo, gospodine.
Mama, pazi!
Jesi li dobro? Ovamo.
Vidi, ja sam veliki moljac. Hoću li se zapaliti?
Neću ga zvati 'tata.' Neću ga zvati nikako.
Neću ga ni gledati.
Stajemo?
Hoćemo li stati?
Moramo dalje.
Gđice McGrath, Alisdair Stewart.
Morat ćete se probuditi. Stigli su nosači.
Vidim da imate mnogo kutija. Zanima me što je u svakoj...
Čujete li me?
Dobro. To je dobro.
Što je u ovoj?
Mali ste. Nisam mislio da ćete biti mali.
A u ovoj?
Veoma je velika.
Što je unutra? Krevet?
To je majčin klavir.
Baines, reci im da nose u parovima. Uzmite sve kutije.
Stol i kovčege.
Što misliš?
Izgleda umorno.
Kržljava je.
Ne, samo sanduke i kutije.
Ne, ne može sada s nama. - Mora. Ona to želi.
I ja, no premalo nas je da ga sada nosimo.
Pretežak je.
Hoćete reći da ne želite odjeću ili kuhinjski pribor?
Ne možemo ostaviti glasovir.
Ne diskutirajmo više o tomu.
Drago mi je što ste sretno stigli...
Majka želi znati mogu li se odmah vratiti po njega.
Ispričavam se zbog kašnjenja...
Nakon što odnesu ostale stvari.
Pripremite se na težak put.
Šuma će vam poderati odjeću, a blato je mjestimice duboko.
Što radite? Nemamo Vremena za ovo.
Baines!
Što je? Zašto su stali?
Tamo je groblje. To je tapu.
Žele više novca. Žele da ovo potraje dva dana.
Ne, znaju još jedan put uz ovaj.
Cedrice, skini to.
Pazi na noge.
Opasno je. Prestani. - Prestani.
Prestani, molim te. Poderat ćeš je.
Resice su se poderale. Sjedni, stani.
Poderat ćeš je, pažljivo!
Ruke dolje.
Ako već ne možete imati zajedničku ceremoniju,
imat ćete barem fotografiju.
Pažljivo, čipka je krhka.
Moj pravi otac bio je slavni njemački skladatelj.
Upoznali su se kada je moja majka bila
Operna pjevačica u Luksemburgu.
Zašto?
Želim biti na fotografiji.
Da ostavimo krpu? - Ne. To je samo da stolac bude suh.
Skoro sam se okliznula na dasci. Postale su masne.
Sjednite na stolac.
Žao mi je što kiši. Unutra nema dovoljno svjetla.
Da držim kišobran na ovoj ili na drugoj strani?
Na drugoj. Pomaknite se.
Uzmite ovo.
Sjedimo.
Vrlo mirno.
A gdje su se vjenčali?
U golemoj šumi. Prave vile bile su djeveruše.
Svaka je za ručicu držala vilenjaka.
Ne, lažem. Bilo je to u seoskoj crkvici u planinama.
U kojim planinama? - Pirinejima.
Nikada nisam bila tamo. - Mama je pjevala na njemačkom
i jeka njezina glasa prenosila bi se dolinama.
To je bilo prije nesreće.
Što se dogodilo?
Jednoga smo dana moja majka, otac i ja pjevali u šumi.
Niotkuda se pojavila velika oluja.
No oni su tako strastveno pjevali da nisu primijetili.
Nisu prestali ni kad je kiša počela padati.
Dok su pjevali zadnje stihove dueta,
velika munja spustila se s neba i pogodila mog oca,
tako da se zapalio poput baklje.
Kako je on poginuo, tako je moja majka zanijemila.
Nikada više nije progovorila ni riječ.
Ajme.
Ni riječ?
Od šoka, da. Strašno.
Strašno. Strašno.
No, no, draga.
Oprosti.
Moram otići na nekoliko dana. Zanimam se za maorsku zemlju
koju bih mogao povoljno kupiti.
Nadam se da ćeš se za to vrijeme smjestiti
i možda bismo na neki način mogli krenuti iznova.
U redu?
Ne znam čitati.
Molimo vas, odvedite nas do mjesta gdje smo se iskrcale.
Žalim, ne mogu.
Nemam vremena.
Zbogom.
Ne mogu vas odvesti tamo.
Ne mogu.
Mama, gledaj! Vidi!
Mama!
Zdravo. - Zdravo.
Prestao si se češljati. To je dobro. Pretjerivao si.
Kroz ove će raspore prolaziti glava. Pokaži mu, Nessie.
Bit će mrtvi. Velečasni će upotrijebiti životinjsku krv.
Bit će vrlo dramatično. - Vrlo dramatično.
Čaj.
Morag, što bi pomislila
da vidiš nekoga da svira na kuhinjskom stolu
kao da je glasovir?
Glasovir? - Čudno, zar ne?
Mislim, to nije glasovir. Ne proizvodi nikakav zvuk.
Keksi!
Ne, nema zvuka.
Znao sam da je nijema, no sada mislim
da je možda još nešto u pitanju.
Pitam se je li joj oštećen mozak.
Nikakav zvuk? - Ne, bio je stol.
Bila je vrlo nasilna s vjenčanicom.
Poderala je komad čipke.
Da to nisam vidjela, zaklela bih se da je to učinila zubima
i obrisala noge o nju.
Još se ništa nije dogodilo.
Samo sam malo zabrinut. - Da.
Samo zabrinutost.
Tišina sigurno nešto znači. - Uistinu.
Uvjeren sam da će mi s vremenom postati privržena.
Naravno, lako je zavoljeti ljubimca.
A oni su prilično tihi.
Onih 80 hektara preko potoka, što misliš o njima?
Nemam novca. Na što misliš?
Rado bih se mijenjao. - Za što?
Za glasovir.
Glasovir na plaži?
Nije valjda močvara?
Ne.
Baines, ljubitelj glazbe. To nikada ne bih pomislio.
Skriveni talenti, George.
Morao bih uzeti satove sviranja.
Ne bi mi koristio bez njih. - Da, držim da bi morao.
Ada zna svirati. Pisali su mi da svira vrlo dobro.
Od svoje pete ili šeste godine.
Na čemu?
Na tvom glasoviru. To je zamjena.
Što je rekla? - Da je glasovir njezin i ne da mu da ga dira.
On je bena, ne zna čitati i neznalica je.
Želi se popraviti.
A i ti ćeš moći svirati.
Nauči ga kako se treba brinuti o njemu!
Glasovir je moj. Moj!
Ne možeš ovako.
Sada smo obitelj. Svi se žrtvujemo, pa ćeš i ti!
Naučit ćeš ga. Ja ću se pobrinuti za to!
Ah, Broadbent. Fino glazbalo.
Nisam ga vidio ovdje,
a ni u Novom Južnom Walesu gdje sam ih ugodio nekih 200.
Da, ondje vole glasovire.
Miris?
I sol, naravno.
Majka ne može držati lekcije ako glasovir nije ugođen.
Stoga ću ja odsvirati ljestvice.
Nadam se da ste oprali ruke.
Ugođen je.
Uglađen je.
Ja sam podučavala!
Majka želi vidjeti što znate svirati.
Radije ne bih svirao.
Želim slušati i tako naučiti. - Svi moraju vježbati.
Ja samo želim slušati.
Lijepo.
(Puno sam ti puta pričala priču o tvom ocu.)
Pričaj mi opet. Je li bio učitelj?
Kako si se razgovarala s njim?
(Nisam morala razgovarati.)
(Polagala bih misli na njegov um kao da su bila plahte.)
Što se dogodilo? Zašto se niste vjenčali?
(Uplašio se i prestao slušati.)
Da te poljubim za laku noć?
Izlazi! Trebaš kupanje!
Zločesti pas! Miči se!
Prljavi, zločesti pas!
Miči se, Flynne!
Ada, čekaj.
Znaš li se pogađati?
Postoji način da dobiješ glasovir natrag.
Želiš li ga natrag?
Vidiš,
volio bih da se dogovorimo.
Neke bih stvari
volio raditi dok ti sviraš.
Ako mi dopustiš, možeš ga zaraditi natrag.
Što misliš? Jedna posjeta za svaku tipku.
Tvoja haljina?
Suknja?
Za svaku crnu?
To je puno manje. Pola.
U redu.
Onda crne tipke.
Jadno djetešce.
Kakva te to užasna osoba
tjerala na kišu i bola štapom? Djetešce.
Škare.
Hvala.
Nessie, pusti to i ispruži ruku.
Ne, uzmite g. Stewarta.
Nessie, molim te.
U redu. Mary, dođi. Ovamo.
Hajde, djevojko. - Dobro onda.
Ispruži ruku.
Ispruži ruku. Ovamo.
Gledaj, napadnuta si.
Tako.
I s malo krvi to će imati vrlo dobar učinak.
Dođi, Flynne. Flynne!
Zločesti dečko. Zločesti.
Flynne, ne budi bezobrazan.
Flynne.
Želim razgovarati sa svojom majkom.
Ne želim biti vani. Želim gledati.
(Ne, moraš se smiriti i igrati vani.)
Bit ću vrlo tiha.
(Vrlo je stidljiv i početnik je.)
Neću ga gledati.
Budi vrlo pažljiva. - Pažljivo.
Ne trebam ti je dati, no ipak si ovdje.
Nemoj zakasniti. Vidjet ćeš da su dva termina,
a budući da pratiš izvođača, morat ćeš stići na prvi.
Čekajte.
Kako napreduju lekcije?
Dobro napreduje?
Čini se smirenijom. Je li ti naklonjenija?
No, dobro. Polako, polako.
Podigni suknju.
Podigni je više.
Više.
Podigni je više.
Ne brinuti, Peini. Ja te spasiti.
Imam ženu. - Ja spasiti i nju.
(Tiho! Na tebe su uzalud potrošena muda.)
(Ti to najbolje znaš.)
Gdje ti je žena? - Moja žena?
Živi svojim životom. U domu u Engleskoj.
Ružno je što si pobjegao.
Trebaš drugu ženu.
(Takvo blago ne bi smjelo spavati na tvom trbuhu noću.)
Otkopčaj haljinu. Želim vidjeti ruke.
Sviraj.
Dvije tipke.
Pozorno ću slušati probu
jer živim predaleko da bih često dolazila.
Koji znak je riječ proba?
Ne mogu zamisliti goru sudbinu od nijemosti.
Gluhoća.
Da. I gluhoća. Strašno. Užasno.
Zapravo, ako bih rekla cijelu istinu,
majka kaže da većina ljudi govori gluposti
i ne zavrjeđuju da ih se sluša.
To je jako mišljenje.
Da. Nečastivo.
(Rijeke i posmrtne spilje naših predaka.)
(Reci mu to, Bainese.)
Što kaže? Hoće li prodati?
(Zar bismo trebali prodati kosti naših predaka?)
Ponudi im pokrivače za pola zemlje.
(Nikada! Ne možete to platiti.) -Dvanaest.
Puške, Bainese. Ponudi puške.
Što će im zemlja? Ne rade ništa s njom.
Ne kultiviraju je, ne pale, ništa.
Kako uopće znaju da je njihova?
Mislio sam je označiti kao što smo se dogovorili.
Da. Zašto ne.
Ada kaže da ti dobro ide s glasovirom.
Moram te doći poslušati.
Što sviraš? - Još ništa.
Ne?
Ada, četiri tipke.
Zašto pet? Želim samo ležati.
U redu, pet.
Ako nemate sjajilo za usne, stanite u red iza Rose.
Jeste li sve bile na zahodu? - Da.
Neću trčanje po pozornici.
Donose dodatne stolice.
Pogledajte tko je došao. Glazbeni g. Baines.
Što ćeš nam danas svirati? Pling-plong, ha, George?
Može li ping-pong, George?
Možda biste mogli okretati stranice Nessie.
U kostimu sam.
Drago mi je što učite svirati glasovir. Gdje je ta pjesma?
George, može li 'Mary je imala malo janje'?
Ili polka? Hajde, George, što si odlučio?
Budale. Daj, George. Pomakni se.
Dame i gospodo, zauzmite sjedala. Počinjemo.
I tako je mlada djeva
naišla na sve nestale žene Plavobradoga.
Odsječene su im glave još bile krvave, oči uplakane.
Uspori, Nessie. Uspori.
Ali, tiho! Tko to dolazi?
Vratio sam se kući ranije, draga ženice.
Gdje si?
Mužu! Kakvo iznenađenje.
Da, ženo. Iznenađenje.
Znači, sada znaš moju tajnu!
Ne! Ne!
Ti, najmlađa i najslađa
od svih mojih žena, moraš biti spremna
umrijeti!
Ne! Čekaj! - Neću čekati!
Ogoli vrat.
(Kukavico! Zagrizi moju palicu!)
(Dosta! Vrati se ovamo.)
Dame su dobro.
Upoznala bih vas. Ovo je gđa Williams. Gđa Parsons.
Ovo je gđa Reid, gđica Palmer, a ovo je gđica Kerr.
Vrlo lijepo.
Radi što želiš. Sviraj što želiš.
Želim ležati s tobom bez odjeće.
Koliko bi to stajalo?
Dobro. Deset tipaka.
Nikada se tako nemoj ponašati. Nikada i nigdje.
Postiđena si i osramotila si ova debla.
Znam zašto g. Baines ne zna svirati glasovir.
Propustila si dio.
Nikada mu ne da svirati. Svira što joj se prohtije.
A katkad uopće ne svira.
A kada je iduća lekcija?
Sutra.
Vraćam ti glasovir.
Dosta mi je.
Dogovor
tebe čini kurvom, a mene huljom.
Želim da me voliš, ali ne možeš.
Tvoj je. Idi.
Hajde.
Stanite!
Nije tvoj. Što radiš s glasovirom?
Dao nam ga je.
Spustite to. Spustite!
Lukava si, Ada. Prozreo sam te.
Neću na taj način izgubiti zemlju. Ostanite tu!
George ne želi vidjeti nikoga. Bolestan je.
Imaš tupeku za Hiru?
Ne.
Baines!
Slušaj, mislim da im nisi trebao dati glasovir.
Pobrinut ću se da dobro naučiš.
S glazbenim notama i tako dalje. - Ne želim naučiti.
Ne želiš naučiti? - Ne.
A što to znači za naš dogovor?
Ne mogu si priuštiti glasovir ako ga moram platiti.
Ne, nema plaćanja. Vratio sam ga.
Nisam siguran da ga i ja želim.
Dao sam ga više tvojoj ženi.
Shvaćam.
Mislim da će ga ona cijeniti.
(Zabij si to u guzicu, gade. Nismo djeca.)
To je sve što imam.
Vrati to!
Je li u redu?
Sviraj nešto.
Što ću svirati?
Sviraj ples.
Znam li koji ples? - Onda sviraj pjesmu.
Zašto ne želi svirati? Dovukli smo tu stvar natrag,
a ona samo ode.
Nastavi svirati.
Čekaj!
(Vrati se. Da me se nisi usudila slijediti!)
Zašto? Zašto ne mogu?
(Idi vježbati.)
Neću vježbati i baš me briga!
Dovraga i bestraga. Dovraga i ona!
Dovraga ona! Neka padne u kipuće blato!
Neka je bijesni pas izgrize do krvi!
Gdje ti je majka?
Kamo je otišla? - U pakao!
Što te dovodi ovamo?
Nešto si zaboravila?
Ništa nisam našao.
Zna li on nešto?
Glasovir nije oštećen? Sigurno je stigao?
Želiš li sjesti?
Ja ću sjesti.
Ada...
Ada, nesretan sam.
Jer te želim.
Jer ne mogu misliti ni na što drugo.
Zato patim.
Bolestan sam od žudnje. Ne jedem, ne spavam.
Ako si došla ne osjećajući ništa prema meni, onda idi.
Idi.
Van.
Odlazi!
Što je?
Šapni.
Sada odlaziš i ja sam nesretan. Zašto?
Ada, moram znati što ćeš učiniti. Hoćeš li opet doći?
Čekaj!
Ne znam što ti je u mislima.
Znači li ti ovo nešto?
Već mi nedostaješ.
Voliš li me?
Dođi sutra. Ako si ozbiljna, dođi sutra.
Mama, budi mirna!
Mama!
Sviraju na tvom glasoviru! Mama!
Ovdje, tata.
Nisi trebala ići tamo.
Ne sviđa mi se to, a ni tati.
Možemo se kartati, ako želiš.
Spava, gledaj.
Jedne su je noći našli u spavaćici na putu za London.
Djed je rekao da je tako izranjavala noge
da nije mogla hodati tjedan dana.
Ada.
Alisdaire, je li to zbog nje? Jesu li te domoroci napali?
Moram reći da si pogriješio. Stavio si zasun van.
Kada zatvoriš vrata, Maori će tebe zaključati unutra.
Sa zasunom s vanjske strane u klopci si.
U klopci.
Dolazimo od Georgea Bainesa. I njega su pridobili.
Nije ni čudo da odlazi. Previše se zbližio s njima.
Sjede na njegovu podu kao kraljevi, no bez pristojnosti.
Promijenio se. Kao da su ga začarali.
Sutra ili prekosutra će otići.
Baines se pakira? - Nema što spakirati, ali odlazi.
I bolje. Nessie je glupo razvila osjećaje prema njemu.
Prolile smo mnogo suza.
Prestani!
Bojim se puta natrag. Moramo krenuti za dana.
Hoćemo li biti sigurne?
Da. Ako krenete odmah, uvjeren sam.
Ovo je beznadno.
Razmišljam o glasoviru.
Ona ne svira glasovir kao mi, Nessie.
Gore! Gore!
Ne, ona je čudno stvorenje i čudno svira.
Kao raspoloženje koje prelazi na tebe.
Gore!
Ti sviraš obično i iskreno i to mi se sviđa.
Uopće nije ugodno da se zvuk uvuče u tebe.
Što je to?
Golub, teto.
Trebala sam pričekati.
Želim te dirati. Zašto te ne smijem dirati?
Ne sviđam ti se?
Idemo, sretnice! Koja će mi biti prijateljica?
Dolazim po vas!
Moramo nastaviti živjeti.
Odlučio sam ti vjerovati da ćeš ostati ovdje.
Nećeš se vidjeti s Bainesom?
Dobro.
Možda ćeš me s vremenom zavoljeti.
Dragi George, imaš moje srce. Ada McGrath.
Prestani se žaliti. Budi tiho.
Moraš ostati gola dok ti ne operemo i ne osušimo odjeću.
Meni ne smeta što ti je hladno. Budi tiho.
(Odnesi ovo Bainesu. Njegovo je.)
Ne, ne smijemo ga posjetiti.
(Odnesi mu to.)
Što je?
(Učini to.)
Veliki vojvoda od Yorka imao je tisuću ljudi
Naredio im je marš na brdo I naredio im je marš dolje
Kad su gore, gore su Kad su dolje, dolje su
A kad su na pola puta, Nisu ni gore ni dolje
Majka je htjela da ovo odnesem g. Bainesu.
Mislila sam da to možda ne bi bilo ispravno.
Da otvorim? - Ne. Daj mi.
(Izgubilo je glas. Ne pjeva.)
Zašto? Vjerovao sam ti!
Vjerovao sam ti! Čuješ li?!
Zašto me tjeraš da ti naudim?
Mogli smo biti sretni.
Ljutiš me!
Lagala si mi! Odgovarat ćeš za ovo!
Govorila ili ne, odgovarat ćeš!
Voliš li ga?
Voliš li?
Njega voliš? - Kaže da ne!
Majko!
Mama!
Odnesi ovo Bainesu.
Ako se ikada opet pokuša vidjeti s njom,
odsjeći ću još jedan i još jedan i još jedan.
Mama... - Trči!
Što se dogodilo?
Tiho.
Što je?
Ne smiješ je viđati ili će je sasjeći!
Što se dogodilo?
Reci mi!
Gdje je ona?
Utišaj se. Gdje je ona? - Odsjekao ga je!
Što mu je rekla?
(Tek je djevojčica.)
Zdrobit ću mu lubanju. - Ne!
Sasjeći će je!
Nisi to smjela učiniti.
Ne smiješ mu slati ljubavne poruke.
Ljut sam ako samo pomislim na to.
Htio sam te voljeti.
Podrezao sam ti krila, to je sve.
Bit ćemo zajedno Vidjet ćeš da bit će bolje
Vruće ti je? Draga moja ljubavna ptičice.
Osjećaš li se bolje?
Što?
Pogledaj se. Tvoje lice.
Imam to lice u svojoj glavi i mrzim ga.
No sada sam ovdje i gledam ga.
Ne znači mi ništa.
Imaš ožiljke, gledaš me svojim očima.
Čak me se i bojiš.
Dođi.
Bainese,
je li Ada ikad razgovarala s tobom?
Misliš, znakovima?
Ne, riječima.
Jesi li ikada čuo riječi? - Ne.
Nikada nisi mislio da čuješ riječi?
Ja sam ih čuo tu. Čuo sam njezin glas u svojoj glavi.
Gledao sam njezine usne. Nisu proizvodile riječi.
No što sam više slušao, jasnije sam je čuo.
Nisi je trebao kazniti. Ja sam kriv za sve.
Rekla je:
'Bojim se svoje volje i onoga što bi ona mogla učiniti.
Čudna je i jaka.'
Rekla je:
'Moram ići. Pusti me.
Neka me Baines odvede. Neka me pokuša spasiti.'
Želim da je nema. Želim da tebe nema.
Želim se probuditi
i otkriti da je ovo samo san. To želim.
Užasan šok.
(Pretežak je. Kanu će se prevrnuti.)
(Glasovir je u redu. Uravnotežen je.)
(Peini, samo bi ga luđak ponio.)
Ne, treba joj. Mora ići s njom.
Što je rekla? - Da bacimo glasovir u vodu.
Osiguran je.
Ne želi ga. Kaže da je pokvaren.
Dobio sam tipku. Popravit ću ga.
(Ima pravo. To je lijes. Neka ga more sahrani.)
Molim te, Ada.
Požalit ćeš. To je tvoj glasovir. Želim da ga imaš.
Ne želi ga! - Sjedni!
Bacite ga! - Sjedni!
U redu. Bacit ćemo ga.
(Odvežite užad.)
Kakva smrt.
Kakva prilika.
Kakvo iznenađenje.
Moja je volja odabrala život?
I pak me uplašila, a i mnoge druge.
Sada podučavam glasovir u Nelsonu.
George mi je izradio metalni prst.
Gradska sam čudakinja, što me čini zadovoljnom.
Učim govoriti.
Glas mi je još uvijek tako loš da se stidim.
Vježbam samo kada sam sama i u mraku.
Noću zamišljam svoj glasovir u morskomu grobu.
Katkad i sebe kako plutam iznad njega.
Dolje je sve tako mirno i tiho da se uspavam.
To je čudna uspavanka. I neka je. Moja je.
To je tišina u kojoj nema zvuka.
Postoji tišina u koju ne može prodrijeti zvuk
U grobu u dubokom plavom moru